Halo?
Niti besede.
Daj no.
Nisi dober zame, če ti še vstane ne.
Samo malo počasneje, prav?
Ja.
Daj ga noter.
Daj že.
Pizda.
O bog. Au.
Počasi.
Jezus.
Kaj hudiča?
Pizda. O pizdarija …
Pizda! –Pizda.
Kaj je narobe s tabo, mrha zmešana?
Kaj hudiča? –Jezus.
Spet si mehek. –Kje je moja prekleta jakna?
Pizda.
Prekleti peder.
Kaj si rekla?
Pazi, kaj govoriš.
Gre za dve spalnici in dve kopalnici.
Tale, ki je katastrofalna.
Druga pa ima kopalnico priključeno spalnici, moja soba.
To je soba za goste. Tu ni veliko za čistiti.
Ta … Ta pa je od moje hčerke.
Si kdaj čistila klavir?
Ja. –Eva.
Lahko za hip nehaš? Bom jaz.
Živjo. –Zdravo.
Res dobro igraš.
Prelepo, v bistvu. –Hvala.
Laura sem. –Eva.
Izvoli.
Sem že končala. –V redu.
Je tvoja soba v redu? Je vse tako, kot ti je všeč?
Ja. Ja, lepa je in čista.
Hvala. –Ni za kaj.
Adijo. Se kmalu vidiva. –Prav. Adijo.
Mimogrede, všeč mi je tvoj poster.
Aja. Hvala.
Smešno, ne bi si mislila, da si oboževalka Nirvane
glede na to, da si prej igrala klasično glasbo.
Klasična glasba je nekaj, kar zdaj pač moram igrati.
Aha, razumem.
Si predstavljaš, da bi jih videla v živo?
Res bi bilo napeto. –Noro bi bilo.
Kurjo polt dobim, če samo pomislim na to.
Adijo.
Vsak drug bi bil že odpuščen.
Moral bi te odpustiti.
Ali pa ti prepovedati čiščenje
in te zadržati v računovodstvu.
Tam nikogar ne motiš.
V računovodstvu me ne potrebuješ za stalno.
Žal mi je.
Vedno ti je.
Reči hočem …
Vedeti hočem le, kaj si razmišljala.
Kako si sploh mislila, da se bo končalo?
Srečno?
Si pomislila za hip name,
na to, kako lahko to vpliva name in na moj posel?
Ne, najbrž ne. –Ne, najbrž ne.
Veš, kaj? Že prej sem te prosil,
da mojih zaposlenih ne vpletaš v to, kar sama počneš.
Zdaj bo vesela, ko bo vedela, da se mi zdi odvratna.
Ljubica, želim si, da bi se ti več ljudi zdelo odvratnih.
Kot ti?
Povej, si boš vzela nekaj dni dopusta?
Ker moram poskrbeti, da ta teden naredim vse po urniku.
Ne vem. Morda samo zjutraj.
Si v redu? –A?
Si v redu? –Ja, ja.
Loti se tega, preden vsega zmanjka.
To je videti zažgano. –Saj je. To je najboljše.
Samo srednji del. Ta stran ni zažgana.
Ne pozabi, da si obljubil.
Zabavno. –Ja, kajne?
Drugič te peljem. –Ja.
Super je bilo. Lepa hvala.
Hvala za povabilo. –Ni za kaj.
Se vidimo v pisarni. –Adijo, Laura!
Adijo.
Lahko voziš? –Ja.
Si prepričana? –Ja.
Te odpeljem domov? –Ni treba.
Zjutraj te bom pripeljal nazaj, da vzameš svoj avto.
V redu je.
Zakaj?
Se s kom videvaš?
Domov grem.
Oči, lahko dobim nekaj cigaret?
Seveda!
Lahko ti dam štiri.
Hvala.
Pazi, kako voziš. Veliko policajev je.
Aja? V redu.
Lahko noč. –Lahko noč.
Vsi so ploskali.
Obe veva, da si igrala že boljše.
Greva.
Hej, ti. –Hej.
Lepo te je videti. –Enako.
Ne. Ne sezuvaj se. Skoraj sem že končala.
Kar hladno je danes, kajne? –Ja, hladno postaja.
Ne skrbi. Ni tako močno kot zadnjič.
Pozneje moram vaditi.
Nasloni se nazaj.
Hvala.
Vau, to je pa lepo. –Vem.
Odlično si opravila.
Kdaj bodo prebarvali Evino sobo? –Ta vikend, verjetno.
Super barvo sem izbrala zate.
To je tako vznemirljivo. –Ja, vem.
Končno se dogaja.
Kaj bomo naredili s sobo za goste?
Nočem se preseliti v tisto luknjo z njim.
Kaj si rekla?
Slišala si me.
Najstniška srditost ti ne pristoji.
Res misliš, da te ljubi? –Dovolj.
Pa te ne. Je kot … –Ime ima!
Uporabi ga.
David je tak kot vsi drugi,
in ko te bo pustil, ti bo za vse žal.
Poslušaj me.
Ko boš imela 18 let, se lahko takoj izseliš.
Do takrat pa …
Stara si 16, obtičala si z nama z Davidom, zdaj pa to sprejmi.
Sebična mrha si!
Pravico imam do sreče, prekleto! –Jaz tudi!
Eva?
O mojbog.
Si v redu? Kaj se je zgodilo? –Nič.
Sta se z mamo sprli?
Sovražim jo. –Kaj se je zgodilo?
Selim se. Prodala je hišo.
To se res dogaja.
Tako nepošteno je. –Je že v redu.
Vem.
Ne joči, ljubica.
Nočem se preseliti tja. –Vem.
Ni ti treba narediti nič, česar nočeš.
Ni treba dovoljevati mami, da sprejema odločitve namesto tebe
ali nadzira tvoje življenje.
Ne morem ne morem ji reči, da ne grem.
Ničesar ji ni treba reči.
Hej.
Uspelo ti je.
Veliko oblek imaš.
Kar je moje, je tvoje. Nadeni si tole.
Te hlače mi bodo premajhne, tebi pa bodo prav.
Hvala.
Sleci se, da ti bo udobno.
Pripravila nama bom pijačo. –Prav.
Kaj je smešno?
Nič, samo …
Tako dobro se zliješ z okolico tu,
ko samo sediš tu v moji hiši.
Res?
Ja, noro je. Tako domače mi deluješ.
Kul.
Všeč mi je tvoja hiša. Kul je.
Hvala.
Trudim se, da je notri videti v redu.
Sovražim to sosesko, tako dolgočasna je.
Se zdaj počutiš super?
Ja. Zdi se mi, da se počutim nekako drugače.
Ampak na dober način, kajne? –Ja. Ja.
Prav si naredila, da si prišla sem.
Ja.
Vesela sem, da ti lahko pomagam.
Na zdravje.
To je bilo neverjetno. –O mojbog.
Tako hitra si bila.
Vem. Mislim, da sem zmagala. –Ja, mislim, da si res.
Smešno. Ne bi si mislila, da mi bo karting všeč.
Hvala, da si me vzela s sabo. –Ni problema.
Za tabo.
Ljubica, čisto zavozlana si.
Tu zadržuješ ves svoj stres.
Točno tu. Čutiš, kako trdo je?
Ja.
Sprosti se.
Mislim, da spanje na kavču ne bo pomagalo pri teh vozlih.
Nocoj bi morala spati z mano v moji postelji.
Bolj udobno ti bo.
Si prepričana? –Ja, itak.
Hočem, da si odpočiješ. Zaslužiš si.
Prav.
Pridi, ko boš pripravljena.
Vesela sem, da si tu. –Jaz tudi.
Lahko noč.
Včasih je to vodila Diane.
Potem pa je pred kratkim to prevzela Laura.
Živjo. –Jutro.
Jutro.
Si se naspala? –Niti ne.
Hej, Margaret! –Živjo, Will.
Lahko prideš za hip v mojo pisarno?
Ja. –Super.
Kako si? –V redu.
Tu je detektiv, ki bi ti rad zastavil nekaj vprašanj.
Glede česa? –Niti sanja se mi ne. Se tebi?
Ne.
To je Laura.
Živjo, Laura. –Živjo.
Det. Dozier. Me veseli. –Enako.
Naju lahko pustite za trenutek sama?
Mislil sem, da moram biti tu. –Ne, je že v redu.
Prav. –Hvala.
Laura, torej si čistilka pri Lansdownovih?
Tako je.
Raziskujem izginotje njihove hčerke Eve.
Kdaj si jo nazadnje videla?
O mojbog.
Pred štirimi ali petimi dnevi. Ko sem nazadnje čistila.
Sta se kdaj pogovarjali kaj o njenem osebnem življenju?
Je kdaj rekla, da je v težavah ali da je nesrečna?
V glavnem se je držala zase. Komaj kaj sva spregovorili.
Res? –Ja.
Če kaj izveš, me kar pokliči.
Kakršnakoli informacija bi nam prišla prav.
Seveda. –V redu, hvala.
Hvala. –Lepo se imej.
Je vse v redu? –Ja.
Oprostite, g. Drake?
Se lahko za hip pogovoriva? –Seveda.
Oprosti.
Hej, Eva. –Živjo.
Lahko prideš malo sem?
Kako si preživela dan?
V redu. Pa ti?
Kar dobro. –Ja?
Kaj si počela?
Si šla kaj ven na sprehod ali kaj takega?
Ne. Tu sem bila in brala knjigo.
Se nisi z nikomer pogovarjala? Z mojimi sosedi ali …
Ne. Z nikomer.
Kaj je narobe?
Danes se je oglasil policist in rekel,
da te išče. Vse je v redu. Sem uredila.
Kaj ti je rekel? Kaj je hotel?
Ne skrbi. Nič nisem povedala.
Ja, ampak zakaj … Zakaj je prišel k tebi?
Najbrž zato, ker čistim pri vas. Ne vem.
V redu je.
Torej me išče policija. To je pa resno.
Ni treba, da je.
Misliš, da … Bi morala poklicati mamo?
In ji povedati kaj?
Ne vem, da sem v redu in naj ne skrbi zame.
In?
In kaj?
Ne vem. Mislim, da bo hotela vedeti,
kje si in zakaj hudiča te ni.
Ja, ampak …
Ne bom ji povedala, šla bom domov in to je to.
Policija me ne bo več iskala. –Jezus Kristus.
Nič ne bi smela reči.
Policiji sem lagala zate.
Uradno sem rekla, da ne vem ničesar
in da nimam pojma, kje si.
16 let imaš. Veš, kaj to pomeni?
Ne.
Pomeni, da bom v težkem sranju,
če kdo izve, da si tu z mano.
Saj jim ne bom povedala. Nekaj si bom že izmislila.
Eva, policiji se ne moreš kar tako zlagati.
Nikoli ti ne bodo verjeli. –Kako veš?
Kdo te sploh kdaj posluša?
Tvoja mama? Njen fant? A sploh kdo?
Nihče te ne posluša razen mene.
To je resnica.
Lagala sem zate.
Da te zaščitim.
Tako da ne. Nikogar ne boš poklicala.
Izvoli.
Ti je všeč ta pesem? –Ja.
Super je.
Mislim, da je še malo ostalo. Boš?
Seveda.
Tako, jaz sem že. –Lahko vzameš drugo.
Do konca jo pokadi.
Izvoli.
To je to. To je to.
Ja.
Mamo bi morala poklicati.
Očka?
Torej …
Mislim, da danes ne morem priti v službo. Res mi je slabo.
Vem, ampak saj lahko Susan to stori.
Danes? Mislila sem, da je to jutri.
Ja, vem.
Vem.
Prav.
V redu.
Ja, pridem.
Dobro …
Navzdol po strani.
Ne. Tukaj. Navzdol. V redu, hvala.
Ne morem verjeti, da ti prasci spet delajo revizijo.
Se počutiš kaj bolje kot zjutraj?
Ja, v redu sem. –Dobro.
Prav. Pošlji mi ta dokument, ko boš končala, prav?
Velja.
Kaj je bilo to?
Laura?
Laura!
Daj no. Laura!
Laura?
Eva?
Laura? –Ja, Eva. Jaz sem.
Kaj delam tu? Izpusti me.
Izpustila te bom, prav?
Umiri se. –Prosim!
Ni ti treba skrbeti. Vse bom razložila, prav?
Prav.
Samo stopi proč od vrat, prav?
Prav.
Živjo.
Zakaj si me zaprla sem noter?
Ker nisi bila pri sebi
in res sem hotela, da se pogovoriva.
In si me zato zaklenila? –Da bi se lahko pogovorili.
O čem? Izpusti me. –Počakaj. Umirit se moraš.
Vse je v redu. –Jaz …
Kako se počutiš?
Se ti zdi, da razumeš, del česa sva sedaj?
Nočem biti tu.
Prav, ampak slišati moram, da razumeš.
Razumem, da moram oditi. Prosim.
Prosim, Laura! Laura, prosim.
Kaj počneš?
Še vedno moraš biti tu.
O čem govoriš?
Razumem, da si zmedena.
Nič nisem zmedena. –Vem, da je to težko razumeti.
Ampak je v redu. –Ven hočem!
Eva, povedala sem ti,
da bom v resnih težavah zaradi policije,
če izvedo, da si bila tu, tebi pa ni mar!
V zapor bom šla, če izvedo, kaj sem storila, da bi ti pomagala.
V zapor, Eva!
Torej zdaj razumeš ali to hočeš?
Hočeš to?
Odgovori mi. Bi to rada, pizda?
Ne.
Odločila si se.
Odločila si se, da boš prišla sem.
Ni treba, da sem edina, ki mora nositi posledice, pizda.
Laura … Laura!
Laura!
Žal mi je.
Živjo.
Ne, trenutno ne potrebujem čiščenja.
Prav.
Naj pridem kdaj drugič?
Ne vem. Nekaj časa ne.
To povej šefu, prav? Nekaj časa ne.
V redu, jaz …
Slišala sem, kaj se je zgodilo.
Res mi je žal.
Hvala.
Ti lahko dam
nekaj posterjev moje izginule hčerke?
Na policijo in njihovo pomoč ne moremo več računati.
Jih morda lahko daš tudi ljudem, s katerimi delaš?
Ja, seveda.
Zanje je samo pobegla najstnica.
Je ne iščejo več? –Ne.
To je grozno.
Hvala.
Hej.
Hej. Živjo.
Nič več napetosti ne bo med nama.
Prav?
To je strup.
Začniva znova.
Lahko sem …
Prava razvalina včasih.
In vem, da sem zajebala.
In res mi je žal.
In to samo zato, ker si tako dragocena
in si življenja brez tebe ne znam predstavljati.
Sorodni duši sva.
No, skoraj. –Kaj počneš?
Boš videla.
V redu, usedi se.
To je tako čudno. –Ne glej.
Odpri oči.
Klaviatura? –Presenečenje.
Vau. Hvala.
Ti je všeč? –Ja. Ja, itak.
Zdelo se mi je, da potrebuješ nekaj, na kar boš lahko igrala.
Tako prijazna si.
Res hočem, da si srečna tu. –Saj sem.
Zgrešila si.
Lahko jaz poskusim? –Ja.
Vau. Poglej jo, seksi žverca.
Smešna si.
To bo res zabavno.
Imaš rada sponzorko, da ti kupuje stvari?
Ja, hvala.
Edina si, ki me lahko prepriča v nekaj tako trapastega.
Daj no. Sprosti se, babi.
Babi? –Mislim, sponzorka.
Naj pogledam.
Lepo!
Eni fantje me poljubljajo, drugi me objemajo,
Nič hudega jim ne bo.
Če me ne bodo cenili,
bom odšla.
Lahko me prosijo, lahko rotijo,
ampak ne vidijo svetlobe.
Ker je fant, ki ima denar
vedno tisti pravi.
Ker živimo v materialnem svetu,
jaz pa sem materialistka.
Veš, da živimo v materialnem svetu.
Jaz pa sem materialistka.
Komaj čakam, da spoznam tvojega brata.
Ne vidiva se tako pogosto.
Rojstni dnevi so bili nekako najina stvar.
Izvoli. Tu.
Vse najboljše, draga Laura.
Vse najboljše zate.
Zaželi si nekaj.
Ja.
Si ti to naredila? –Ja, seveda.
Kdo bo en kos? –Prva bom končala.
Doma narejeno torto imamo. In suši. Živimo življenje.
Škoda, da nimajo tega tam, kjer zdaj živim.
Kot da imajo vsaka dva tedna isto sranje.
Ti ni všeč, kjer živiš? –Je že v redu.
Samo začasno je, dokler si ne najdem stanovanja.
V bistvu je bolnišnica.
Saj ni tako slabo.
No, tole že ni.
Saj vem. Jaz moram živeti tam.
Tam so medicinske sestre.
Ampak to so samo psi.
Debelušne punce, ki nosijo pižame in krokse.
Dame lepo skrbijo za ljudi.
Toda kdo s kančkom samospoštovanja v javnosti nosi krokse?
Ja. Tako grde so.
Kajne? Glejte malo nase, hudiča.
V bistvu so zelo udobne.
Kaj? –Delala sem v trgovini s kroks natikači. –Res?
Protizdrsni so.
Laura, pizda. Protizdrsni?
Na to bi moral rapati. –Ni treba.
Laura krokse rada ima, nadene si jih z nogavicami doma.
V žepu diamante ima … –Utihni, pizda.
Nisem vedela, da znaš rapati.
Ne?
Ti Laura ni nič povedala o meni, velikem zvezdniškem bratu?
Ne.
Ja. Malo rapam. Ti je všeč hip hop?
Ja. Ja, itak. –Od kdaj?
Kaj pa vem, že nekaj časa. –Kul. Kaj ti je všeč?
Ne poznam izvajalcev. Samo glasba mi je všeč.
Naredil ti bom mešano zgoščenko. –Hvala.
Čakaj. Si kdaj igrala v bendu? –Jaz? Ne. Ne.
Igraš klavir, jaz pišem rime,
nekaj norega bi morala sestaviti.
Ja! To bi bilo noro.
Ja. Pridem drugi teden, pa bova kaj ustvarila.
Ja. To bo kul. Vedno sem hotela biti v bendu.
To. Poglej tole.
Ti hodiš z nogami, jaz pa noro drsim.
Z rimami, ki jih pišem, osuplost na obraz ti rišem.
Poskušaš me zatreti, pa se te odločim streti.
Veš, kaj? To je sranje, pizda.
Zdaj ima glavo polno trapastih idej,
jaz pa bom morala vse to počistiti za tabo.
Kaj? Kakšne trapaste ideje?
To je bilo zadnjič, da si prišel sem.
Kaj hudiča govoriš? –Ne posluša rapa, prav?
In noče biti v trapastem bendu s tabo.
Si njena mama? Saj sva se samo pogovarjala. Umiri se.
Nisi črnec, zato se nehaj truditi, da bi tako zvenel.
Ti pa nisi prekleta najstnica,
zato bi se lahko dobivala s kom, ki je tvojih let.
Jebi se.
Vse najboljše, sestrica.
Hvala za nepozaben večer.
Laura! –Sploh me ne spoštuješ.
Kaj pa govoriš?
Saj veš, kaj govorim. Vso noč si me ignorirala.
Ti in moj neumen brat, pizda! –Kaj?
Vse naredim zate!
Moj rojstni dan je, pizda.
Laura, umiri se. –Kaj pa misliš, da boš?
Boš igrala v bendu? –Ne.
Boš pela rap komade? Se ti je zmešalo?
Zakaj pa ne bi?
Zato, ker ti bom jaz povedala, kaj lahko in česa ne. Zato!
Laura? Ne! –O, bog.
Tako neumna sem.
Čedna si, ko se smejiš.
No, saj si ves čas čedna, ampak …
Zdiš se mi res lepa.
V bistvu.
Daj močneje.
Oprosti.
Je že v redu.
Hej, mrha.
Bog. –Zgrabi jo.
Se me spomniš?
Ne. –Prekleta mrha.
Pizda.
Zgrabi jo.
Ne! Ne!
Laura?
Tu.
O bog.
Žal mi je.
Tam je. –Ja, vidim.
Res ne veš, kdo sta bila?
Ne.
Kaj ko bi te odpeljal domov,
da se namestiš?
V redu sem. Samo počivati moram.
Lahko ti kaj pripravim. Ni ti treba kuhati.
Zdaj bi bila rada sama.
Ne pozabi na tablete.
Hvala.
Ubil bi tista prasca, če bi ju lahko, Laura.
Ubil bi ju, pizda.
Hvala za prevoz. –Prav. Poklical te bom pozneje.
Laura?
O mojbog.
V redu sem. –Laura, kaj se je zgodilo?
V redu sem.
Nisi videti v redu. –Samo usesti se moram.
Mi lahko prineseš malo vode? –Ja. Ja, seveda.
Hvala.
Laura, prosim povej, kaj se ti je zgodilo.
Bila sem …
V bolnišnici, ker so me pretepli.
Kdo?
Moj …
Moj oče.
Kaj? Zakaj?
Ker se me je skušal dotakniti. –Dotakniti?
Pa mu nisem pustila. –Kako dotakniti?
Tako,
kot se oče ne bi smel dotakniti hčerke.
O mojbog.
Sploh ne razumem,
ker sem mislila, da se je to že dolgo nehalo.
Kaj je naredil?
Morala sem k očetu.
Nekaj sem mu kazala na računalniku.
Potem pa je poskušal …
Ampak mu nisem pustila.
Zato me je udaril in kar ni nehal.
Kako si ušla? Kako si šla v bolnišnico?
O tem nočem več govoriti.
Si poklicala policijo? –Ne.
Zakaj ne? Poglej, kaj ti je storil.
Ne. Konec je. Nočem …
Ne sme ostati nekaznovan.
Nikogar nočem poklicati. –Poklicati moraš policijo.
Nočem poklicati preklete policije, prav? Nehaj!
Oprosti.
Nikogar na svetu nimam, veš?
Samo tebe.
Boš skrbela zame? Boš?
Ja, seveda. Seveda bom.
Moj angel si. O, bog.
Si zaključila z inventarjem?
Mi ga boš dala?
Hvala.
Si pripravljena za danes zvečer?
Danes zvečer ne morem.
Zakaj ne? –Ker že imam načrte.
Kakšne pa? –Nič ni.
Povej mi. –Ne zaslišuj me.
Kot tvoj oče me jasno zanima, kaj počneš.
Res? Je pri moji starosti to normalno?
Ja, mislim, da je.
Ne razmišljaj preveč. Lahko si še kaj narediš.
Ja.
Ne, jutri bo v redu.
Ja, jutri, ampak ne naslednji teden.
Ja. Jutri. Ja, kar povej jim.
Prav. Adijo.
Moja ljubimka je. –Kaj?
Nocoj ne morem iti, ker imam večerjo s svojo ljubico.
Ljubico? –Ja.
Težko si je predstavljati, kaj?
Ne, resno zveni, ko tako rečeš.
Saj je.
In če verjameš ali ne, tudi ona me ljubi.
Prepričan sem, da te res.
In živiva skupaj. –Aja, živita skupaj.
Koliko časa pa se poznata?
Dovolj dolgo. –Zakaj pa nič ne vem o tem?
Zakaj hudiča pa bi?
V kakšne težave si se pa zdaj zapletla?
V nič se nisem zapletla. –Ne?
Torej ti je ni bilo treba zalezovati?
Jebi se.
Ne, jebi se. –Tiho.
Kaj je to za kaj gre? Si ljubosumen?
Si ljubosumen, da sem nekoga našla? –Zakaj bi bil ljubosumen?
Samo zaskrbljen sem. –Zakaj?
Zakaj misliš? Pridi sem.
Ni tvoja stvar, kaj počnem v svoji hiši.
V svoji hiši? Na cesti bi bila,
če ti tiste hiše ne bi kupil.
Veš, kaj?
Jebi se in k vragu s to službo!
Odpoved dajem! –Dobro.
Kar zbeži, kot vedno!
Izvoli. –Bog. To je videti neverjetno.
Upam, da je dobro.
Hvala, da si to pripravila.
Na zdravje. –Na zdravje.
To je res lepo.
Kdo je to?
Pojma nimam.
Sranje.
Kdo je? –Moj oče.
Kaj hoče, hudiča? –Ne vem. Samo …
Daj mi dve sekundi, prav?
Živjo, ljubica. –Kaj hudiča počneš tu?
Ja. Poskušal sem te poklicati, ampak si verjetno zasedena.
Saj veš, da sem. –Vem.
Kaj delaš tu?
Žal mi je zaradi najinega prepira
in stvari, ki sem jih izrekel. Trapastih, kretenskih stvari.
Ni mi mar za tvoje opravičilo in ne vzamem nazaj, kar sem rekla.
Si končal? –Laura, prosim.
Samo trenutek, še nekaj ti moram povedati.
Zelo mi je žal, da to omenjam zdaj,
ampak …
Tega ne morem več prenašati
in mislim, da naju oba žre. In …
Jaz …
Vsak dan živim s krivdo in obžalovanjem.
Stvari, ki so se zgodile med nama,
se ne bi smele nikoli zgoditi in rad bi se ti opravičil.
Se zajebavaš z mano? –Seveda ne.
Zakaj to počneš zdaj?
Zakaj zdaj, ko veš, da je nekdo pri meni?
Za kaj takega ni nikoli pravi trenutek.
Ne, to je …
To je definitivno najhujši možen trenutek.
Oprosti, angel. Nisem ti hotel pokvariti večera, res ne.
Bedarija. –Samo Laura, prosim.
To moram reči.
Žal mi je!
Žal mi je.
Misliš, da bi mi lahko kdaj odpustila?
Si v redu?
V redu sem. Samo minutko mi daj, prav? –Nisi videti dobro.
Zasebni pogovor imava.
Prosim. –Kaj hočete?
Kaj počnete tu?
Pogovoriti se moram s svojo hčerko. Prosim!
Zakaj je ne pustite pri miru? Niste naredili že dovolj škode?
Kako, prosim? –Perverznež!
Eva! –Kaj?
Jezus Kristus.
Mojega očeta nikoli več tako ne ponižuj!
Samo pomagati sem ti hotela. –Ne potrebujem pomoči, pizda!
Očka! Očka!
Ne vem, kaj sem mislil.
Ne bi smel kar takole priti.
To je sranje.
Vse skupaj je sranje.
Nič od tega si ne zaslužiš.
Tudi ti si tega ne zaslužiš.
Ne zaslužiš si.
Kam greš? –Po malo vode.
Pridi sem.
Le tvojo toplino bi rada čutila.
Pojdite prosim vsi iz bazena!
Eva!
Laura.
Vstopi.
Ne bom ostala.
Prav. Nisem te pričakoval.
Si v redu?
Sama sem.
Sem …
Povsem sama.
In sprijaznila sem se s tem.
Se bom.
Ampak ničesar več nočem in …
Nikogar nočem ob sebi.
Ker tega ne morem več.
Ljubica.
Prevod MEDIATRANSLATIONS
TVRip: Toyan Priredil: metalcamp
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija